Pěst Prvních lidí.
Před tisíci a tisíci lety stáli První lidé tady.
Asi sem přišli, protože před něčím prchali.
A myslím, že marně.
Tvůj meč!
Králokat v noci uprchnul.
Jak?
Jaime Lannister tě obalamutil.
Sansa a Arya jsou zajatci v Králově přístavišti.
Jeho návrat může mým dětem zachránit život.
Děvče dluží ještě jedno jméno. Řekni jméno muže.
-Jaqen H'ghar. -Říkáš člověku jeho vlastní jméno?
Zruším tvé jméno, když pomůžeš mně a mým přátelům utéct.
Dívka a její přátelé projdou branou o půlnoci.
Čí jsou ta těla, co visí na bráně?
Těla těch chlapců z farmy.
Zabil je, spálil je...
A pak vydával za malé lordy?
Došli jsme až k farmě a oklikou zpátky.
Tohle je to poslední místo, kde by nás hledal.
Můj bastard je jen pár dní od Zimohradu.
-Jakmile dobije hrad... -Theon má mé bratry.
-Když zaútočíme na hrad... -Neodvážil by se chlapcům ublížit.
Jsou jeho jedinou nadějí, že odejde ze severu s hlavou na krku.
Pošli synovi vzkaz.
Každý železný muž, který se vzdá,
se bude smět vrátit bezpečně do svého domova.
S výjimkou Theona Greyjoye.
Předpokládám, že jeho krajané ho vydají, jakmile uslyší naši nabídku.
Mance se vydá na pochod na Zeď.
Až to udělá, jeden bratr uvnitř jeho armády
bude mít cenu tisícovky těch, co proti ní bojují.
-Nikdy mi neuvěří. -Mohli by.
-Když uděláš to, co je zapotřebí. -Co?
Neměl jsem ti věřit, bastarde a synu zrádce.
Ty ho nezabiješ, vráno.
Nechci si vzít tu dívku z rodu Freyů.
Nechci, aby sis ji vzal.
Jestli na to místo vstoupíš, nikdy odtamtud neodejdeš.
Jestli jsou mí draci v Domě neumírajících, vezmi mě tam.
Přesně to si čaroděj přeje.
-Jeho kouzlo je silné. -A co moje kouzlo?
Blíží se ke břehu. Je jich moc.
Střílejte na ně oheň.
Bitva skončila. Vyhráli jsme.
HBO uvádí
HRA O TRŮNY II.
10. část: Valar morghulis
Pode.
Pode!
Najdi Bronna nebo Varyse.
Řekni jim, že jsem tady s mistrem Pycellem.
-Vyřiď, že jsem velmi naživu. -Ano, můj lorde.
Chtěl bys něco proti bolesti?
Co se stalo?
Zrádce a vrah Stannis Baratheon utrpěl od tvého otce drtivou porážku.
Kde to jsem?
Toto jsou tvé nové komnaty.
Možná trochu stísněné, ale ty moc místa nepotřebuješ.
Teď už nejsi pobočníkem krále.
Za tvé úsilí.
Já, Joffrey z rodu Baratheonů, první svého jména,
právoplatný král Andalů a Prvních lidí,
lord Sedmi království a ochránce Říše
tímto prohlašuji svého děda, Tywina Lannistera,
spasitelem města a pobočníkem krále.
Děkuji, výsosti.
Lorde Petyre Baeliši. Přistup blíž.
Za tvé dobré služby a vynalézavost, s níž jsi spojil rody Lannisterů
a Tyrellů, prohlašuji, že ti bude darován hrad Harrenhal
s veškerými přilehlými pozemky a důchody.
Bude patřit i tvým synům a vnukům od tohoto dne až do konce časů.
Nedokážu vyslovit, jak jsem poctěn, výsosti.
Ještě budu muset sehnat nějaký ty syny a vnuky.
Sere Lorasi Tyrelli...
Tvůj rod nám přišel na pomoc. Celá říše je tvým dlužníkem
a já tím největším. Pokud existuje něco,
o co by si tvá rodina chtěla říct, požádej a dostaneš to.
Výsosti... Má sestra, Margaery...
Nedávno přišla o manžela.
Stále je nevinná.
Chtěl bych tě požádat, abys ve svém srdci našel místo
a poctil naše rody jejich spojením.
To by sis přála, lady Margaery?
Celým svým srdcem, výsosti.
Miluji tě už dlouho zpovzdálí.
Neustále slýchám příběhy o tvé odvaze a moudrosti.
A tyto příběhy na mne udělaly hluboký dojem.
I já jsem slyšel příběhy o tvé kráse a ctnosti.
Ale ty pokulhávají za skutečností, má lady.
Bylo by mi ctí opětovat ti lásku.
Jsem však zaslíben jiné. Král musí držet slovo.
Výsosti, i podle názoru tvé malé rady
by nebylo vhodné ani moudré, pokud by sis vzal dceru
muže popraveného za zradu, děvče, jejíž bratr,
zatímco zde hovoříme, bojuje proti trůnu.
Pro dobro říše tě tví rádci prosí,
abys Sansu Stark zapudil.
Rád bych vyšel vstříc vašim přáním i přáním svého lidu.
Ale učinil jsem posvátný slib.
Výsosti, bohové skutečně přijali zásnubní slib,
ale tvůj otec, požehnána budiž jeho památka,
uzavřel dohodu ještě dřív, než Starkové odhalili svou faleš.
Poradil jsem se s nejvyšším septonem a ten mě ujistil,
že jejich zločiny proti říši tě zprošťují veškerých slibů
jim učiněných, a to před zraky bohů.
Bohové jsou dobří. Mé srdce je tedy volné.
Sere Lorasi, rád se ožením s tvou krásnou sestrou.
Budeš mou královnou.
A budu tě milovat, od tohoto dne až do svého posledního.
Má lady. Nejupřímnější soustrast.
Mají pravdu. Nejsem pro něj dost dobrá.
To bys neměla říkat. Pořád budeš dobrá pro jiné věci.
Pořád ho bude bavit tě bít. A teď, když jsi žena,
může si s tebou užívat i jinak.
Ale jestli si mě nevezme, tak...
Tě pustí domů?
Joffrey nepatří k chlapcům, kteří by se vzdali své hračky.
Máš něžné srdce, tak jako měla ve tvém věku tvá matka.
Vidím, jak moc jste si podobné.
Bývala pro mě jako sestra.
Kvůli ní ti pomohu dostat se domů.
Mým domovem je teď Královo přístaviště.
Rozhlédni se kolem.
Všichni jsme tu lháři
a každý z nás je lepší než ty.
Pojď dál.
Udělej si pohodlí.
Takhle nebudeš mít moc pohodlí.
Podívej. Dívej se.
-Toho nebude zapotřebí, drahoušku. -Určitě?
-Většině mužů se líbí, co vidí. -Nejsem jako většina mužů.
To taky většina říká.
Ale když nechceš to, co chce většina mužů,
musíš mi říct, co bys doopravdy rád.
Chci, abys mi řekla, jestli práce pro lorda Baeliše
je taková, jak sis ji představovala.
Známe se?
Ty by sis nepamatovala, kdyby ano?
-Potkávám spousty mužů. -A myslím, že si všechny pamatuješ.
Podle mě s nimi jenom maříš svůj dar.
Jsi moc milý, můj lorde. Dovol, abych ti oplatila tvou laskavost.
Máš strach? Proč? Tam dole nic nebezpečného není.
-Já vím, co jsi zač. -No a?
Na rozdíl od tvého stávajícího zaměstnavatele
chráním ty, kdo pro mě pracují.
Nezneužívám je k uspokojování královských vrtochů.
Ani je nenutím, aby si ubližovali navzájem.
Jak ses o tom dozvěděl?
Říkala jsi, že víš, kdo jsem.
Co pro tebe mohu udělat, lorde Varysi?
Když se na tebe Malíček podívá, vidí pár otvorů, ze kterých má zisk.
Já vidím potenciální partnerku.
-Mám z něho strach. -To bys měla mít.
Je to nebezpečný muž. Ale každý má svou slabinu.
Tvůj současný zaměstnavatel ji dobře ukrývá.
Ale ne tak dobře, jak si myslí.
-Řekl bych, že jsi ještě panna. -Běž.
Musela jsi mít hrozné dětství.
Byla jsi o stopu vyšší než všichni chlapci.
Smáli se ti, nadávali ti.
Ale někteří chlapci mají rádi výzvy.
Jeden či dva se pokoušeli dostat do velké Brienne.
Jeden či dva to zkusili.
A tys je odrazila.
Možná sis přála, aby tě jeden z nich přemohl.
Aby tě porazil na zem a serval z tebe šaty,
ale žádný z nich nebyl dost silný.
Já jsem dost silný.
-Nemám zájem. -Jistě, že ano.
Ráda bys věděla, jaké to je být ženou.
Obcovaly se lvy.
Asi hospodské děvečky.
Zřejmě obsluhovaly vojáky mého otce.
Některá možná přidala i polibek.
A tím si vysloužily tohle.
Úžasné dílo severních bojovníků za svobodu.
Určitě jsi hrdá, že můžeš sloužit Starkům.
Nesloužím Starkům. Sloužím lady Catelyn.
To si opakuj v noci, až se ti budou houpat ve snech.
-Co chceš dělat? -Pohřbím je.
Neměli bychom se zdržovat. Měli bychom se vrátit zpět na řeku.
-Podle mě by ty ženy pochopily... -Je mi jedno, co si myslíš.
-Říkám ti, že jsem ho tady nenechal. -Odvaž mě. Dělej.
Měl jsem dýku a dal jsem ti ji, abys přeříznul provaz.
Takže pokud se ti nezapíchla do zadku cestou k tý tvý kundičce,
tak mám důvod se domnívat...
-Co tady děláte? -Převážím vězně.
Jsi přece žena.
Do prdele!
Jestli jste už skončili...
Dobře, my půjdeme.
-Za koho bojuješ? -Za Starky.
Co provedl?
Dneska i najíst se je zločin. Kdo ví?
-Ne, krást je zločin. -Ale hladovět zločin není.
-Kam ho vedeš? -Do Řekotočí?
Proč do Řekotočí?
Když někdo krade Tullyům, pak musí shnít v jejich vězení.
-Proč ho nezabiješ? -Za krádež prasete?
Já rozkazy nedávám. Asi je pro někoho důležitý.
Když s ním poslali tebe, tak asi důležitý nebude.
Jak chceš. Ať je po tvém.
Milady...
-Neznáme se? -Byl jsi na Jasanohradu?
-Ne. -Pak mě nemůžeš znát.
Jezdíš někdy na rybí trh na Slanou skálu?
-Je to blízko Jasanohradu? -Ne.
Pak jsem tam nikdy nebyl.
Co říkáš na tyhle krasavice?
-Doufám, že měly rychlou smrt. -Dvě z nich ano.
Počkej...
Já tě znám. To je Jaime Lannister!
Škoda, že mi to neřekli. Nemusel jsem krást to prase.
Kdyby tohle byl Králokat, myslím, že bych to věděla.
Jak bys mohl vědět, jak vypadá Králokat?
Byl jsem v Šeptajícím lese. Viděl jsem ho.
Vyvedli ho z lesa a předhodili před krále.
Tohle není Králokat. Mrzí mě, že vás zklamu.
Kdyby byl, cestovala bych jen s jeho hlavou.
Mám otázku na vás oba.
A chci, abyste ji zodpověděli naráz. Počítám do tří, odpovíte oba, jasný?
Jak se jmenuje?
Raz. Dva. Tři.
Dvě měly rychlou smrt?
To byli Starkovi muži.
Nesloužím Starkům. Sloužím lady Catelyn.
Řekla jsem jí, že tě odvezu do Králova přístaviště.
A to také udělám.
Zůstaň tu.
Walder Frey bude nebezpečný nepřítel.
-Vím to. -A přesto to chceš udělat.
Já ji miluji.
Vím, že ti to připadá důležité.
Pro mě to je důležité.
Tvůj otec mě nemiloval, když si mě bral.
Skoro mě neznal, ani já jeho.
Láska se neobjevila zničehonic. Pomalu jsme ji budovali, celá léta,
kámen po kameni. Pro tebe, tvé sestry a bratry,
pro nás všechny.
Není to tak vzrušující jako tajná vášeň v lesích.
Ale je to pevnější. Trvá to déle.
A tohle na mě čeká, když si vezmu
jednu z dcer Waldera Freye. To, co jste měli s otcem?
Proč ne? Protože není krásná?
Protože není exotická a vzrušující?
Teď se přeš, jen aby ses mohla přít. Navíc jsi to domluvila.
A tys s tím souhlasil!
Dal jsi mu slovo.
Když budeš takhle nezodpovědný, tví lidé se budou chovat stejně.
-Jestli tvůj otec v životě... -Otec je mrtvý.
A jediný rodič, co mi zbyl,
nemá právo nikomu vyčítat nezodpovědnost.
Říkala jsi, že v plamenech vidíš mé vítězství.
-Viděla jsem. Pořád ho vidím. -Plameny lhaly.
Nejsem o nic lepší než nějaký divoch, když věřím bohu ohně.
Bojoval jsem v Černovodém zálivu za tvého boha.
Vedl jsem své lidi k branám sedmi pekel,
zatímco jejich bratři hořeli zaživa. A kvůli čemu?
Aby nás zezadu napadl Tywin Lannister a Tyrellové?
Když toho v plamenech vidíš tolik, proč jsi mě nevarovala?
-Pán světla mi umožňuje... -Tvrdíš, že bůh mluví skrz tebe.
Přestaneš válčit, protože jsi prohrál jednu bitvu?
Mluvíš o válce, jako kdybys jí rozuměla.
-Bojuji mnohem déle než ty. -Ano?
Ukaž mi, jak bojuješ.
Ukaž.
Kde je teď tvůj bůh? Tak mluv?
Kde je tvůj bůh?
Je v tobě.
Zavraždil jsem bratra.
Zavraždili jsme ho. Nesu to břímě s tebou.
Tvůj bratr to nebyl.
Tahle válka teprve začala. Bude trvat roky.
Pod tvým velením zemřou tisíce lidí. Zradíš muže, kteří ti slouží.
Zradíš svou rodinu.
Zradíš všechno, co ti kdysi bylo drahé.
A to všechno bude mít smysl,
protože ty jsi syn ohně.
Ty jsi válečník světla.
Postupně ale všechny falešné krále porazíš.
Ty budeš král.
Pořád mi něco slibuješ.
Ale nic nevíš.
Nikdo nic neví.
Ukážu ti to.
Podívej se do ohně, můj králi. Podívej.
-Vidím oheň. -Jen se dívej.
Vidíš to?
Vidíš to, můj králi?
Ano...
Já toho chlapa zabiju.
Je mi jedno, kolik šípů při tom schytám,
kolika kopími mě prošpikují.
Než padnu, zabiju toho parchanta s rohem.
Chtějí, abys věděl, že jsi obklíčen.
Vím, že jsem obklíčen. Poznal jsem to,
protože když jsem si stoupnul na hradby, viděl jsem, že jsem obklíčen.
Chtějí, aby ses nemohl vyspat.
Než zaútočí, chtějí zviklat tvého ducha...
Děkuji ti moudrý plešatý muži.
Děkuji, žes mi vysvětlil obléhací taktiku.
Od otce žádné zprávy?
Ne.
Pošli další havrany.
Všechny havrany jsi zabil.
Když jsem poprvé viděl Zimohrad...
Když jsem poprvé viděl Zimohrad,
vypadal jako něco, co tu stojí už tisíc let
a bude stát ještě tisíc let poté, až zemřu.
Když jsem ho spatřil, pochopil jsem,
proč Ned Stark dokázal potlačit naši vzpouru a zabít moje bratry.
Proti muži, který tu žil, jsme nikdy neměli šanci.
Lord Stark se velmi snažil, abys tu byl jako doma.
Ano, mí věznitelé ke mně byli velice laskaví,
jak mi s potěšením připomínáš.
Všichni v téhle promrzlé hromadě sraček mi to s potěšením připomínali.
Víš, jaké to je, když ti někdo říká, že máš štěstí,
když můžeš být něčí vězeň?
Když ti opakují, že jim máš být vděčný?
A pak se vrátíš zpátky domů, ke svému skutečnému otci...
Zabiju toho chlapa, přísahám na Potopeného boha,
na staré bohy, na nové bohy,
na všechny podělané bohy v každém podělaném nebi,
že toho chlapa zabiju.
Theone, poslouchej mě.
Sloužím Zimohradu. Teď je Zimohrad tvůj
a já sloužím tobě.
A jaká je tvá rada, věrný příteli?
Uteč. Před hradbami stojí pět set seveřanů.
Ty máš dvacet mužů. Nemůžeš vyhrát.
Počkej na soumrak a uteč.
Já nemám kam utéct.
Na Železné ostrovy se nikdy nedostanu.
A i kdybych se dostal, i kdybych nějakým zázrakem prošel
a dostal se domů, byl bych zbabělec.
Greyjoy, který utekl.
Černá ovce rodiny.
Nechoď domů.
Vstup do Noční hlídky.
Jakmile člověk oblékne černý šat,
je na něj zákon krátký.
Všechny předchozí zločiny jsou zapomenuty.
Nedostanu se ke Zdi.
Nedostanu se ani deset stop za brány Zimohradu.
Jsou tajné stezky,
tajné skryté stezky, vytvořené tak,
aby lordi ze Zimohradu dokázali uniknout.
Cesta bude nebezpečná,
ale s trochou štěstí...
Noční hlídka je starobylý a vážený řád.
Dostaneš tam příležitost.
Příležitost, aby mi Jon Sníh podříznul ve spánku hrdlo.
Příležitost odčinit vše, co jsi udělal.
A že jsem toho udělal hodně, co?
Věci, které by mě nikdy ani nenapadly.
Znám tě už spoustu let, Theone Greyjoyi.
Nejsi mužem, kterého ze sebe děláš.
Ještě ne.
Možná máš pravdu.
Ale už jsem zašel daleko, nemůžu být nikým jiným.
Slyšíte to?
Seveřané nás lákají na námluvy.
Chtějí si zapíchat.
Už týdny jsem si dobře nezapíchal. Jsem připravený.
Říká se, že každý železný muž má cenu tuctu mužů z pevniny.
-Myslíte si, že mají pravdu? -Jo.
Dnes zemřeme, bratři.
Zemřeme na vykrvácení ze stovek ran,
se šípy v krku a s oštěpy ve vnitřnostech.
Ale ozvěna našeho válečného křiku se ponese věčností.
O bitvě u Zimohradu budou zpívat, dokud Železné ostrovy
nezmizí pod vlnami. Každý muž, žena i dítě
budou vědět, kdo jsme byli a jak dlouho jsme bojovali.
Aggar a Gelmarr. Wex a Urzen.
Stygg a Černý Lorren.
Železní válečníci budou vykřikovat naše jména,
až budou vyskakovat na pobřeží Mořské stráže i Krasohradu.
Matky po nás pojmenují své syny.
Dívky na nás budou myslet, až v nich budou jejich milenci.
A každý, kdo zabije toho parchanta, co troubí na roh,
bude mít na břehu Štítu bronzovou sochu.
Co je mrtvé, nemůže nikdy zemřít!
Jinak by tu hubu nezavřel.
Byla to hezká řeč. Nechtěl jsem ho přerušovat.
Co je to? Co to děláte?
Jdeme domů.
-Proč bych ti měl věřit? -Proč bych ti měl lhát?
Abys vyvolal svár mezi mnou a mu sestrou.
Zatímco dosud mezi vámi byla pouze láska.
Ser Mandon Moore se tě pokusil zabít na rozkaz tvé sestry.
Nebýt odvahy tvého panoše, byl bys už mrtvý.
-Pode. -Ano, můj lorde.
Bylo by troufalé po tobě žádat,
abys mi v tomhle týdnu zachránil život dvakrát?
-Ne, můj lorde. -Jsi dobrý chlapec.
Sežeň Bronna. Řekni mu, že chci, aby před mými dveřmi
byly nepřetržitě čtyři jeho nejvěrnější zlaté pláště.
Obávám se, že tvůj přítel byl zbaven velení nad městskou hlídkou.
Zlaté pláště jsou teď pevně v rukách tvého otce.
Nebo tvé sestry. Každý zlatý plášť to vnímá jinak.
-Co muži z horských kmenů? -Už jedou domů.
Tvůj otec jim poměrně štědře zaplatil.
Obávám se, že se teď chvilku neuvidíme, můj lorde.
Nechceš plavat vedle topícího se muže?
-A já myslel, že jsme přátelé. -To ano.
Podricku, mohl bys?
Je mnoho těch, kteří ví, že jsi tohle město uchránil od jisté porážky.
Žádný král tě za to nevyznamená. Historikové se o tobě nezmíní.
Ale my nezapomeneme.
Pojď se mnou, Podricku.
-Jsi hodná, že jsi přišla. -Jsem hodná? To je samozřejmost!
-Chci tě vidět. -Věř mi, že nechceš.
Viděl ses?
Potom budu první.
-Nuže? -Vypadáš hrozně.
Kromě trpaslíka jsem teď i zrůda.
-Můžeš mi účtovat dvojnásobek. -Myslíš, že jsem tu kvůli penězům?
Tak jsme se aspoň dohodli. Budu ti platit a ty mi budeš lhát.
Chudinko. Narodil jsem se jako nešťastný boháč
a nikdo mě nemá rád, proto neustále vtipkuji a platím lidem za smích.
Kašlu ti na peníze.
-Odejdeme. -Cože?
Pryč z Králova přístaviště.
Zkusili tě zabít, pokusí se o to znovu.
Chceš válčit, bojovat s vojáky? Vůbec ti to nejde.
Nasedneme na loď do Pentosu a nikdy se nevrátíme.
Ty sem nepatříš.
Co budeme dělat v Pentosu?
Jíst... Pít...
Šukat... Žít...
-Chtěl bych odjet s tebou. -Tak pojeď!
Tvůj otec, tvá sestra, všichni ti špatní lidé
ti v tom nemohou zabránit. Zapomeň na ně. Pojeď se mnou.
Nemůžu.
Já sem patřím.
Mezi těmi špatnými lidmi se umím prosadit.
Udolat je řečmi, přelstít je... To je můj život.
A mám ho rád.
Mám ho rád víc, než všechno, co jsem kdy dělal.
Ty odjedeš pryč?
Máš mizernou paměť.
Jsem tvoje. A ty jsi můj.
A před zraky Sedmi stvrzuji, že tyto dvě duše
se odteď spojují v jednu... Na věčnost.
Pohlédněte jeden na druhého a odříkejte slib.
Otče, Kováři, Válečníku, Matko, Panno, Stařeno, Cizinče.
Jsem její a ona je má. Ode dneška až do konce mých dnů.
Je to dům duchů, khaleesi. Je to známo.
-Kde jsou stráže? -Žádné stráže.
Čarodějové zabíjejí kouzlem, ne ocelí.
Jen ať si to zkusí.
Je to bludiště?
Khaleesi!
Chceš mi nahnat strach svými kouzly?
Chceš mě? Jsem tady.
Bojíš se malé holky?
Jak nás našel?
-Co tady děláš? -Čekám na tebe.
Jak jsi věděl, že půjdeme tudy?
Po tom všem, co jsi viděla, se ptáš na tohle?
Jak jsi zabil ty stráže? Bylo to těžké?
Ne těžší, než si změnit jméno, pokud víš, jak na to.
Nauč mě to.
Chtěla bych to dokázat taky.
Jestli se chceš učit, musíš jít se mnou.
Kam?
Hodně daleko, přes Úzké moře. Do Braavosu.
Můj taneční mistr byl z Braavosu.
Stát se tanečním mistrem je mimořádná věc.
Ale být mužem bez tváře, to je něco naprosto jiného.
Dívka má na rtech spoustu jmen: Joffrey, Cersei, Tywin Lannister,
Ilyn Payne, Ohař.
Jména pro obětování Rudému bohovi. Můžeš mu je dát všechny.
Jednoho po druhém.
Chtěla bych.
Ale nemůžu.
Musím najít svého bratra a matku.
A svou sestru. I tu musím najít.
Pak se musíme rozejít. Mám také své povinnosti. Na...
-Co je to? -Mince vysoké hodnoty.
Dá se za ni koupit kůň?
Za tuhle minci se nekupuje kůň.
Tak k čemu je dobrá?
Až přijde den, kdy mě budeš chtít znovu najít,
dej tu minci kterémukoliv muži z Braavosu a řekni mu tato slova:
Valar morghulis.
Nechoď prosím, Jaqene.
Jaqen je mrtev. Řekni to znovu: Valar morghulis.
Valar morghulis.
Dobře.
Měj se, Aryo Stark.
Ošo... Co to děláš?
Řekni nám, jakou ti máme přinést medicínu.
-Uzdravíme tě. -Je mi dobře.
Spálili to. Spálili všechno.
Všechno ne. Vás ne.
Ale mohou se vrátit. Musíte pryč.
Vezměte si nejteplejší oblečení,
zabalte jídla, kolik unesete, a běžte na sever.
Sever je špatný směr. Jejich matka a bratr jsou na jihu.
Nevíme, kde. Na jihu je příliš mnoho nepřátel.
Běžte ke Zdi, za Jonem. Ochrání vás
a pošle zprávu matce, že jste v pořádku.
Já tě nechci opustit.
Ani já vás nechci opustit.
Vytáhl jsem vás na tento svět, oba dva.
Od té doby jsem vaše obličeje vídal téměř denně.
I proto se považuji za velmi...
... velmi šťastného.
Teď běžte s Hodorem pryč. Běžte.
Nikam neuteču.
Ošo...
Musíš je chránit. Jsi jediná, kdo to dokáže.
Možná je budeš muset chránit proti svým vlastním lidem.
Nemám své vlastní lidi moc v lásce.
Přinesu ti makové mléko, řekni mi, kde ho najdu.
Já nechci makové mléko.
Udělej to rychle.
Měsíci mého života.
Tohle je temné kouzlo, stejně jako to, které mi tě vzalo.
Vzalo mi tě ještě dřív, než jsem...
Třeba jsem mrtvá a ještě o tom nevím.
Třeba jsem s tebou v nočních krajinách.
Nebo jsem třeba odmítl vejít do nočních krajin bez tebe.
Třeba jsem řekl velkému hřebci, ať si trhne nohou
a vrátil se, abych tu na tebe mohl čekat.
Něco takového by ti bylo podobné.
Anebo je to jen sen. Tvůj sen, můj sen...
Ani nevím.
To jsou otázky pro moudré muže s kostnatými pažemi.
Jsi měsíc mého života.
Nic víc nevím a ani vědět nepotřebuji.
A jestli je tohle sen,
zabiju muže, který se mě pokusí probudit.
Až slunce bude vycházet na západě a zapadat na východě.
Až moře vyschnou
a hory budou létat ve větru jako listí.
Stýskalo se jim po matce.
Chtějí být s tebou. Chceš ty být s nimi?
Budeš s nimi.
Když se zrodili tví draci, zrodilo se i naše kouzlo.
V jejich přítomnosti je nejsilnější.
A oni jsou nejsilnější s tebou.
Budeš teď s nimi, po celou zimu a léto a další zimu.
Po tisíce a tisíce let budeš s nimi.
A my budeme s tebou. Dokud čas nedojde konce.
Vítej doma, Daenerys za bouře zrozená.
Tohle není můj domov. Můj domov je za mořem.
A mí lidé tam na mě čekají.
To budou čekat dost dlouho.
Drakharys...
Do západu slunce jsme tam.
Nebude to moc veselá noc. Mance ví, jak přinutit vrány zpívat.
Jestli víš, co říkat, možná se ti podaří přežít noc.
Ale mlčením si moc nepomůžeš.
Opatrně. Mohla by ses pořezat.
Asi jsi ještě nedržela meč, že ne?
Držíš to jako dítě chrastítko.
Tak už dost!
-Přestaň! -Proč, zrádče?
Abys mohl pozvat Mance Nájezdníka na Černý hrad?
Nechte je bojovat.
To je všechno? Nic víc nedokážeš, ty posero?
To tě naučil tvůj otec zrádce?
Nebo to byla tvá matka kurva?
My jsme strážci Zdi.
Teď můžete říct Mancovi,
že tohle je muž, co zabil Qhorina Půlrukého.
Spalte tělo.
Určitě bys nechtěl, aby se pro tebe vrátil.
Pojď se mnou, Jone Sněhu.
Je čas setkat se s Králem za Zdí.
Khaleesi, prosím...
Říkal, že nikdy neodejdeš z Qarthu živá.
Pojďte.
Děkuji ti, Xaro Xhoane Daxosi.
Díky, že jsi mi udělil tuhle lekci.
Jsem králem Qarthu. Teď ti mohu pomoct, skutečně pomoct.
Můžeme spolu dobýt Železný trůn, můžu ti sehnat tisíce lodí,
pomůžu ti dostat se, kam potřebuješ...
-Všechno je to lež. -Mně to připadá skutečné.
Dost skutečné na koupi lodi?
Ano, malé lodi.
Vezměte všechno zlato a šperky.
Myslel jsem, že jsme šli na sever bojovat proti divokým.
-Tenhle je kozí? -Losí.
Lidi by neměli žít v místech, kde se musíš zahřívat spalováním hoven.
Až uvidíš strom, dej vědět.
Když o tom tak zpětně přemýšlím,
-na Gilly je zajímavé to, že... -To snad není pravda.
Ne, opravdu, myslím, že na ní je zajímavé to,
že po všem, co jí Kraster provedl,
pořád chová naději, že by její život mohl být lepší.
Co se týče Gilly, tak pro tebe je zajímavé,
že ti řekla celých šest slov.
Když přemýšlím, co je zajímavé na tobě,
nenacházím ale naprosto nic.
To je Jon a Půlruký! Vrátili se!
Dvě zatroubení jsou divocí.
Nebudeme s nimi bojovat sami. Pojďte.
Tři zatroubení? Utíkejte!
Počkejte! Počkejte na mě!
Grenne! Edde!
České titulky Petr Miklica SDI Media ČR 2012
www.Titulky.com